STRATEGIE
Případová studie – moneyscared hra
Čas od času každého z nás potká výraznější změna. Ta zpravidla naruší staré rutiny a zvyklosti. V případě Martina, který se se mnou podělil o svůj problém, se výrazný životní milník projevil také na předváděné hře a výsledcích.
UPOZORNĚNÍ Právě si pročítáte starší článek, jenž jsme pro vás vybrali z nepřeberného množství materiálů, které jsou na Poker-Arena.cz dostupné. Pod textem se mohou nacházet komentáře staršího data. Nenechte se tím zmást, informace v článku jsou doslova nadčasové! |
Ahoj Honzo. Mám doma několikaměsíčního potomka a právě od jeho narození trvá doba, kdy je to z mé strany, pokud jde o poker, takové nemastné neslané. Vlastně se dá říci, že herně jsem cca BE, což si myslím (nebo alespoň doufám), že zdaleka neodpovídá mým schopnostem. Znám všechny možnosti variance a její dopady na výsledky, přesto se nedokáži zbavit dojmu, že je něco špatně. Nejenže občas (v průměru za session) vyrobím chybu, za kterou by se styděl lecjaký začátečník, a chybu si do pár vteřin uvědomím (bez ohledu na výsledek handy), ale nejhorší na tom je, že si ji nedokáži racionálně vysvětlit ani pár vteřin poté, co jí udělám, natož pak při zpětné analýze. Mám pocit, že se nedokážu plně koncentrovat po celou session a tím pak dochází k podobným výpadkům.
Narození syna mně obrátilo život naruby. Cítím větší zodpovědnost za své výsledky, což mne občas strhává do nějakého „moneyscared“ režimu, kdy radši vynechám nějaký lehce EV push apod., abych náhodou nevypadl atd.
Svůj problém tedy vnímám jako fakt, že se nedokáži srovnat se zodpovědností, kterou nyní mám, a špatně snáším jakoukoliv chybu, kterou vyprodukuji. Akorát nevím, jak se od toho odprosit a hrát koncentrovaně s čistou hlavou po celou session.
Martin potřebuje posunout svou "životní hru" na další úroveň
Předtím než se pustíme do podrobnějšího rozboru, cítím potřebu podívat se na Martinův problém z většího nadhledu. Tak zlomová událost, jako je narození potomka, chtě nechtě na nějaký čas převrátí život naruby. Zejména tehdy, pokud se jedná o premiérový přírůstek do rodiny.
Staré zvyklosti a rutiny jsou výrazně narušeny, značná část kontroly nad vlastním životem přechází do rukou dítěte. To, čím Martin momentálně prochází, proto považuji za zcela přirozené. Bod č.1 –uvědomění si, že se mnou není nic v nepořádku, tedy máme za sebou. Ale co dál? Jak se takříkajíc vrátit zpátky do sedla?
Martin bude muset posunout svou „životní hru“ na další úroveň. Aby hráč mohl pomýšlet na úspěch při přechodu na vyšší limit, musí se adaptovat. Zpravidla zjišťuje, že hra je obtížnější, že jeho současné dovednosti v některých ohledech zaostávají. Co tedy musí udělat? Zanalyzovat, co je třeba zlepšit, a na tom začít pracovat. O přírůstku do rodiny lze hovořit jako o posunu na vyšší životní stakes.
Z toho, co Martin napsal, vykrystalizovalo několik klíčových oblastí, na které by se mohl zaměřit:
- Nový náhled na zodpovědnost a chyby
- Zlepšení koncentrace
- Správa financí
Se vzorem v Paretově principu Martinovi doporučuji zaměřit se na ty oblasti, které význačnou měrou ovlivňují oblasti zbývající. Paretův princip například říká, že 20 % toho, co děláme, generuje 80 % výsledků. Stejně tak – 20 % chyb může způsobovat 80 % problémů atp.
Z mého pohledu bude pro Martina klíčové zaměřit se na snížení zodpovědnosti, kterou pociťuje, chyby, které dělá, a na zlepšení koncentrace a správy financí. Ne nutně v tomto pořadí.
1. Nový náhled na zodpovědnost a chyby
Ještě než nakousneme téma chyb, podívejme se na otázku zodpovědnosti. Celým popisem Martinova problému se jako nit táhne téma zodpovědnosti. Nabízí se otázka, zdali by nemohl díl vlastní zodpovědnosti přenést jinam. To je možné jedině tak, že si nejprve sepíše, za co je ve svém životě zodpovědný právě teď. Například: zabezpečení rodiny, péče o dítě, nakupování… Jeho psychické pohodě by mělo pomoci, pokud by část své zodpovědnosti delegoval na partnerku, příbuzné či známé. (Místo tří týdenních nákupů by šel nakupovat pouze dvakrát, třetí nákup by obstarala tchyně atp.) Domnívám se také, že omezením mimopokerových povinností by Martin získal více prostoru na to, aby se mohl plně koncentrovat na hru samotnou.
„Nejenže občas (v průměru za session) vyrobím chybu, za kterou by se styděl lecjaký začátečník, a chybu si do pár vteřin uvědomím (bez ohledu na výsledek handy),“ napsal Martin, „ale nejhorší na tom je, že si ji nedokáži racionálně vysvětlit ani pár vteřin poté, co jí udělám, natož pak při zpětné analýze…Mám pocit, že se nedokážu plně koncentrovat po celou session a tím pak dochází k podobným výpadkům.“
Z Martinova popisu se zdá, že většina jeho chyb vyplývá z nekoncentrovanosti. Ta, jak už víme, pramení z narození potomka, které přineslo řadu změn. Stěžejní otázkou však je, o jaké změny šlo.
Doporučuji Martinovi, aby si sepsal, co vše se od porodu změnilo. K tomu si může dopomoci těmito otázkami:
„Nespím méně než dříve?“
„Nezměnil se můj jídelníček?“
„Nehýbu se méně než dříve?“
„Nepřestal jsem s návykem, který mě dříve dostával do optimální psychické pohody?“
„Nevěnuji méně času hře/studiu?“
„Nezměnilo se mé pracovní prostředí?“
Atp.
Jestliže k nějakým změnám skutečně došlo, je třeba položit si otázku, zda/nakolik ovlivňují mou současnou výkonnost. Méně kvalitní spánek může být příčinou nekoncentrovanosti během sessions, méně času stráveného studiem může zapříčiňovat nejistotu v určitých spotech. Ta může být příčinou dělání jen těch rozhodnutí, kterými jsme si jistí, a vynechávání těch, kterými si tak jistí nejsme, ale přesto tušíme, že dlouhodobě jsou zisková atp.
Obecně vzato bych se na Martinově místě zaměřil právě na ty spoty, v nichž cítí, že je „moneyscared“. Ty bych poté důkladně rozebral s cílem zjistit, zdali příčina jisté ustrašenosti neleží například právě v zmíněné nejistotě v jistých spotech.
2. Zlepšení koncentrace
Martin dále uvádí, že řada jeho chyb pramení z nedostatečného soustředění. Pojďme si proto rozebrat pár základních způsobů, jak zlepšit své soustředění. Pro jednoduchost je rozdělím do dvou skupin.
Fyzická aktivita, pauzy, meditace
Všechny tyto aktivity zvyšují schopnost soustředit se. Doporučuji proto nastavit zahrnout alespoň některé z nich do svého denního režimu. Pro inspiraci předkládám ty činnosti, které jsem zahrnul do svého života:
- 30minutová procházka/jogging (téměř) každé ráno
- 5-10minutová meditace odpoledne a večer
- Pětiminutová pauza po každé hodině práce. Půlhodinová pauza po třech hodinách práce
O pozitivních účincích procházky/joggingu není třeba sáhodlouze hovořit. Kromě posilování schopnosti soustředit se významně zlepšuje psychickou pohodu.
Pauzy. Pokud člověk pracuje na počítači, je důležité trávit přestávky mimo vše, co vyzařuje modré světlo (počítač, mobil, televize). Strávíme-li pauzu mezi dvěma sessions projížděním Facebooku, mozek si neodpočine. Naopak se ještě více vyčerpá. Nejlepším způsobem, jak strávit pauzu, je fyzická aktivita; pro začátek stačí alespoň vstát od stolu a trochu se protáhnout. Jedině tak člověk „dobije baterky“ a bude v jeho silách plně se soustředit na nadcházející session.
A konečně, pokud jde o meditaci, v případě Martina a vlastně všech hráčů pokeru považuji za ideální stav (něco, k čemu se postupně dopracuje) provést meditaci před každou session. Tak se zbaví nežádoucích myšlenek a bude schopen se plně soustředit na následující session. Pod meditací si není třeba představovat nic spirituálního. Velice pomáhá samotné soustředění se na svůj dech. Osobně k meditaci používám aplikaci Stop, breath and think.
Vytvoření produktivního pracovního prostředí
Třebaže si to možná neuvědomujeme, každého z nás výrazně ovlivňuje okolní prostředí. A to nejen tak, že pokud naši blízcí kamarádi trpí obezitou, zvyšuje se o 50 % pravděpodobnost, že sami budeme mít nadváhu. Prostředí ovlivňuje také to, jak jsme produktivní, potažmo jakých výsledků dosahujeme. Martinovým cílem by tedy mělo být vytvoření prostředí, ve kterém se bude moci plně koncentrovat na svou hru. Pokud nás něco vyruší, trvá až 23 minut, než se opět dovedeme plně soustředit na původní úkol.
Zde je několik užitečných tipům jak vytvořit optimální podmínky ke hře:
Obecné
- Hrát na místě, kde mě během session nebude nikdo a nic vyrušovat a kde se budu cítit pohodlně
- Stanovit hranice – oznámit ostatním, že v průběhu příštích XX minut budu pracovat a nepřeji si být rušen a/nebo předem stanovit „úřední hodiny“;)
- Mít jeden počítač (nebo alespoň profil ve Windows) výhradně na hraní pokeru (tzn. žádné ikony na ploše, které přímo nesouvisí s pokerem)
Přímo před session
- Obléct se do pracovního oblečení. Jedná se o způsob, jak mozku ukázat, kdy se má plně soustředit na práci (a kdy se bavit).
- Odstranit ze svého okolí vše, co by mě mohlo rušit (hrnky od kafe, stohy papírů)
- Vypnout mobilní telefon
- Zablokovat prokrastinační internetové stránky (osobně používám add-on StrictWorkflow, další možností je StayFocusd), upozornění na nový e-mail apod.
- Nasadit si sluchátka a pustit si stimulující zvuky (doporučuji vyzkoušet stránku noisli.com)
3. Správa financí
Cítit se finančně zabezpečený je nezbytným předpokladem duševní vyrovnanosti. Proto považuji za důležité, aby se Martin zamyslel, zdali by nemohl něco zlepši v jedné z následujících oblastí:
- Bankroll management
- Sledování toku financí
- Budování finančního polštáře
- Nalezení vedlejšího zdroje příjmu
Bankroll management
Martin hraje poker již nějaký ten rok, ovládá problematiku variance a další koncepty. Proto předpokládám, že pojem bankroll managementu mu není cizí. Z tohoto důvodu k tomuto tématu přispěji jen velmi stručně.
Ze všeho nejdříve by se měl ujistit, že disponuje skutečně „komfortním“ bankrollem. Pokud ne, nabízí se standardní možnosti jako sestupu na nižší limit nebo staking od jiného hráče. Myslím si, že k tomu, aby Martin necítil takovou zodpovědnost, bude potřebovat větší bankroll než dříve, třebaže hraje ty samé turnaje.
Sledování toku financí
Většina lidí nemá příliš přesnou představu o svých soukromých financích. Sice tuší, kolik peněz každý měsíc proudí do jejich kapsy, ale zřídkakdy ví, za co vše utrácejí. To patrně nevadí, pokud vydělávají o poznání více, než utratí. Pokud však, například jako Martin, živí sebe i svou rodinu, sledování toku financí se stává nezbytným předpokladem k tomu, aby předešli stresu.
Jaké praktické možnosti jsou k dispozici?
Osobně si vedu tabulku příjmů a výdajů, kam si celkem nepřekvapivě zaznamenávám všechny své příjmy a výdaje. Výdaje dále rozděluji na fixní výdaje, investice, úspory a tzv. peníze k utracení bez pocitu viny.
Aniž bych zacházel do větších podrobností, zlatým pravidlem „komfortního“ životního bankrollu je docílit toho, aby fixní výdaje výrazně nepřesahovaly 60 % celkových výdajů. Tzn., že při výdajích řekněme 30 000 Kč by fixní výdaje měly činit cca 18 000 Kč. Zbytek putuje na další výdaje. Je zřejmé, že aby tento model fungoval, příjmy musí být alespoň stejně tak vysoké jako výdaje.
Dalším krokem k vybudování bezpečného finančního zázemí je vytvoření finančního polštáře.
Budování finančního polštáře
Pokud jde o budování finančního polštáře, tento návyk považuji za jeden z nejužitečnějších vůbec. Doporučuji z každého příjmu odečíst alespoň 10 % a ty směřovat do tohoto rezervního fondu. Sám výdaje na tvorbu finančního polštáře přiřazuji do kolonky „investice“. Konečným cílem je vytvoření komfortní finanční zálohy, do které můžeme sáhnout, když se v pokeru nedaří a/nebo musíme uhradit neočekávané výdaje.
To, jak velký by měl být tento polštář, je ryze individuální. Obvykle se doporučuje mít k dispozici částku, která v případě potřeby pokryje alespoň 3 měsíční výdaje. V případě, že naše měsíční výdaje se více či méně různí, k finální částce se můžeme dopracovat zprůměrováním předešlých výdajů, například za poslední 3 měsíce:
Srpen: 30 000 Kč
Září: 25 000 Kč
Říjen: 35 000 Kč
Částka, kterou chci mít k dispozici: (30 000 + 25 000 + 35 000)/3 = 30 000 Kč.
Našim konečným cílem tedy je vytvořit finanční rezervu ve výši 90 000 Kč.
Dále Martinovi doporučuji zohlednit varianci na formátu, který hrává. Obecně platí, že čím vyšší variance, tím větší finanční rezervu (nejen bankroll) bychom měli mít k dispozici.
Nespornou výhodou budování finanční rezervy je vědomí, že i když se nebude dařit třeba několik týdnů za sebou, není to až taková pohroma, protože je kam sáhnout. Asi každý hrát potvrdí, že není nic horšího, než hrát každý měsíc s cílem „zaplatit složenky“.
Když už se pustíme do budování finančního polštáře, není od věci stanovit pár základních pravidel. Ta nám později usnadní rozhodování. Osobně používám tyto:
- Peníze z finančního polštáře používat pouze na neplánované, nepředvídatelné výdaje (nikoliv na zaplacení dovolené nebo nákup nového iPhonu)
- Nepoužívat peníze z finančního polštáře, dokud na něm nebude částka, která pokryje alespoň jeden měsíční výdaj.
- Jakmile se polštář naplní, 10 % příjmu namísto uložení do rezervy investuji. (Poznámka: Jakmile z polštáře něco vyberu, opět do něj začnu posílat oněch 10 %, a to do chvíle, než dosáhnu cílové částky.)
Nalezení vedlejšího zdroje příjmu
Co zapříčiňuje větší stres? To, kolik peněz máme na svém účtu právě teď, nebo to, s kolika penězi můžeme počítat v příštích měsících? Ukazuje se, že častěji jde o druhou možnost. Proč to zmiňuji? Jsem toho názoru, že kromě postupného budování finančního polštáře (což nějaký čas zabere) by Martinovi mohlo pomoci, pokud by pro sebe a svou rodinu zajistil další příjem. Takový příjem, který bude stabilní a bude možné se na něj spolehnout.
Jsem přesvědčený o tom, že pokud Martin zaznamená posun ve správě svých financí, přestane pociťovat tak výrazný tlak z toho, že musí živit rodinu, což se projeví i na výsledcích v pokeru.
Podívejte se na aktuální video-sérii na téma mindset
Hrajte zodpovědně a pro zábavu! Zákaz účasti osob mladších 18 let na hazardní hře. Ministerstvo financí varuje: Účastí na hazardní hře může vzniknout závislost! Využití bonusů je podmíněno registrací u provozovatele - více zde.